Між загрозою для суверенітету й реґіональним лідерством: Україна та російські інтеґраційні проекти на пострадянському просторі - Соляр, Ігор; Артимишин, Павло (Український історичний журнал, 2022)
Мета дослідження полягає в аналізі ролі та участі України в інтеґраційних проектах на пострадянському просторі. Наукова новизна. Попри те, що українська й зарубіжна історіографія вказаної тематики знайшла своїх дослідників уже з перших років після розпаду СРСР, її комплексного вивчення досі бракує, тим паче з урахуванням змін, які сталися після 2014 р. Висновки. Впродовж 1990–2010-х рр. російській стороні так і не вдалося цілковито «реінтеґрувати» Україну до сфери своїх геополітичних інтересів шляхом створення економічних (із перспективою розвитку до рівня політичних) союзів. Якщо Кремль убачав у СНД та інших організаціях інструменти відновлення свого впливу після колапсу СРСР, у тому числі через створення наднаціональних органів, українська сторона була зацікавлена винятково в економічних аспектах, і передусім у створенні зони вільної торгівлі. Така принципова відмінність у підходах пояснює, чому Україна, активно долучившись чи то до створення, чи до участі в різноманітних організаціях як спостерігач, жодного разу не стала повноцінним членом таких, ініційованих Росією, об’єднань. Нереалізованою виявилася також ідея інтеґрації нашої країни до структури ОДКБ, яка в роки президентства В.Януковича втілилася лише у створення її українського представництва. Натомість у рамках діяльності ҐУУАМ / ҐУАМ в України з’явився шанс стати реґіональним лідером і важливим координатором у рамках цього об’єднання, тим більше на тлі окресленого європейського та євроатлантичного курсу офіційного Києва.