«Люди Розенберґа» у державній системі Третього райху: ідеологія в дії - Кашеварова, Наталія (Український історичний журнал, 2026)
Мета: окреслити проблему дослідження кадрової політики райхсляйтера Альфреда Розенберґа на прикладі його найближчого оточення як його групи соратників, цілісної спільноти, яка включала співробітників створених Розенберґом державних структур як в НСДАП, так і поза нею. Методологія базується на принципах історизму та неупередженості, у дослідженні застосовується цілий комплекс методів, а саме проблемно-тематичний, порівняльний, хронологічний, методи аналізу, синтезу, із залученням методів джерелознавства та архівознавства, спеціальних історичних дисциплін, передусім просопографії. Новизна: проблема висвітлюється вперше як важлива в історико-просопографічному контексті, у центрі якої — дослідження стабільної за складом групи співробітників структур, створених або очолюваних А. Розенберґом — служб у складі НСДАП та Міністерства у справах окупованих східних територій. До сьогодні предметом низки наукових публікацій виступала, в основному, діяльність окремих установ, а проблема кадрової політики вивчалася лише фрагментарно, на рівні дослідження біографії окремих осіб. Основні результати: співробітники служб Розенберґа в НСДАП та Міністерстві окупованих східних територій були пов’язані між собою не лише місцем роботи, а й низкою інших критеріїв — походженням, освітою, попереднім досвідом, схожими цінностями й поглядами. Вони були представниками інтелігенції, більшість з них належала до одного покоління і мала схожий життєвий досвід, як, наприклад, німці-емігранти з колишньої Російської імперії та країн Балтії, яким був і сам Розенберґ. Вони підтримували його ідеологічну концепцію, поширювали її у партійному навчанні, наукових публікаціях, у засобах масової інформації, і тим самим брали участь у формуванні практичної основи концепції майбутньої окупації інших країн Європи, яку Розенберґ намагався запровадити в адміністративному управлінні окупованими територіями СРСР. Більшість з них супроводжувала райхсляйтера протягом всієї його політичної кар’єри як партійного та державного діяча, поділяючи його погляди, а також брала участь у пропаганді його ідеології та реалізації її засад у державному управлінні в Третьому райху. Деякі з цих осіб вважалися знавцями країн Східної Європи, тому вони обіймали ключові посади в низці структур, які він очолював, наприклад, у Зовнішньополітичному відомстві НСДАП, Міністерстві окупованих східних територій, а також при Оперативному штабові.