Радянський Союз у політиці прометеїзму II Річпосполитої (1920—1930-ті роки) - Комар, Володимир; Комар, Ірина; Пуйда, Роман (Український історичний журнал, 2023)
Метою є визначення ролі й місця Радянського Союзу в ідеології та політиці прометеїзму, що реалізувалась у діяльності частини табору санації Польщі, який поділяв політичні погляди Ю. Пілсудського. Методологічною основою дослідження стали принципи історизму й наукової об’єктивності. Принцип історизму, зокрема, передбачав з’ясування ідейних витоків концепції прометеїзму та факторів, які вплинули на його формування й динаміку розвитку, і взаємодію з іншими процесами та явищами в суспільно-політичному житті. Принцип наукової об’єктивності вимагав всебічного аналізу сукупності чинників, які дали можливість дослідити вплив прометеїзму на зовнішню і внутрішню політику держави. Наукова новизна. Здійснено спробу комплексного дослідження концепції прометеїзму міжвоєнної Польщі, яка була спрямована на розчленування Радянського Союзу на національні держави; на історичному матеріалі проаналізовано еволюцію ідеї прометеїзму Польщі в міжвоєнний період: від розробки концепції на базі політичної групи газети Przymierze до створення ідеології організації «Прометей»; розкрито вплив концепції прометеїзму на зовнішню політику санаційної Польщі, зокрема в активізації еміграційного потенціалу й невдалих спробах у протистоянні з Радянським Союзом заручитися підтримкою Німеччини, Італії та Японії. Висновки. Творці концепції прометеїзму Польщі з середовища прихильників Ю. Пілсудського вважали, що з утворенням СРСР суть російського імперіалізму не змінилась, і сподівались, що визвольні рухи стануть причиною неминучого краху Радянського Союзу, всіляко підтримуючи сепаратистські відцентрові тенденції в його національних республіках. За зовнішньополітичним вектором концепція прометеїзму була спрямована на розчленування Радянського Союзу за національною ознакою і створення на його основі федерації демократичних держав під егідою Польщі з Україною, Грузією, Азербайджаном, Кримом та іншими республіками. Складовими прометеївської ідеології стали антиросійська, антирадянська і антикомуністична спрямованість. Організація «Прометей» у міжвоєнний період виступала в авангарді східної політики Польщі, зорієнтованої на інтеграцію народів Чорноморсько-Балтійського регіону. За лаштунками товариства стояли польські спецслужби, які таємно розробляли плани використання національно-визвольних рухів неросійських народів СРСР. Стратегічною помилкою теоретиків прометеїзму було переконання у внутрішній слабкості СРСР. Початок Другої світової війни призупинив реалізацію прометеївських планів Польщі.