Іван Боберський — визначний український суспільно-культурний і військово-політичний діяч - Сова, Андрій; Романюк, Михайло (Український історичний журнал, 2023)
Мета — комплексно проаналізувати суспільно-культурну, освітньо-виховну та військово-політичну діяльність І. Боберського, дати оцінку його місця й ролі в історії України. Методологія ґрунтується на принципах науковості, історизму, системності, верифікації. Використано біографічний, проблемно-хронологічний і ретроспективний методи, просопографічний підхід та методи, напрацьовані спеціальними (допоміжними) історичними дисциплінами: генеалогією, сфрагістикою, фалеристикою, вексилологією й ін. Наукова новизна полягає у визначенні ролі І. Боберського у суспільно-культурних процесах на Галичині та в діаспорі, висвітленні його військово-політичної, державотворчої діяльності. Висновки. У житті І. Боберського можна виокремити п’ять періодів: 1) 1873—1901 рр. — дитячі та юнацькі роки, гімназійне навчання (1884—1891 рр.), здобуття вищої освіти в університетах Львова і Ґраца (1891—1899 рр.), перші два роки педагогічної праці у львівській (1899—1900 рр.) і дрогобицькій (1900—1901 рр.) гімназіях; формування світоглядних орієнтирів; поворотний момент — переїзд 1901 р. до Львова; 2) 1901—1914 рр. — педагог, громадсько-культурний діяч у Львові та загалом на Галичині; 3) 1914—1923 рр. — військово-політична й державотворча діяльність І. Боберського в Бойовій (з 1917 р. — Центральній) управі легіону січових стрільців, Головній українській раді, Загальній україн ській раді, Державному секретаріаті військових справ ЗУНР, представництві ЗУНР у США та Канаді; 4) 1924—1932 рр. — суспільно-культурна й політична діяльність у Канаді; 5) 1932—1947 рр. — життя в місті Тржич в Югославії, де І. Боберський, як і в попередній період, працював у суспільно-культурному напрямі, багато часу приділяючи впорядкуванню свого архіву та книгозбірні, написанню спогадів.