Сучасна історіографія польсько-українських взаємин у Волинському воєводстві II Речі посполитої: освітнє та економічне життя, загострення суспільно-політичної ситуації наприкінці 1930-х рр. - Разиграєв, Олег (Український історичний журнал, 2025)
Мета полягає в аналізі представлення у сучасній історіографії освітнього та економічного питання, а також загострення напередодні Другої світової війни суспільно-політичної ситуації у Волинському воєводстві ІІ Речіпосполитої в контексті польсько-українських взаємин. Методологія ґрунтується на використанні загальнонаукових і спеціально-історичних методів дослідження, в тому числі проблемно-хронологічного, синхронного, діахронного, порівняльно-історичного та ін. Залучено також методи, притаманні історіографічним дослідженням, а саме історіографічного аналізу й типологізації наукових напрямів. Наукова новизна. Здійснено спробу узагальнити висвітлення освітнього та економічного питання, а також загострення суспільно-політичної ситуації на теренах міжвоєнної Волині у вибраних працях українських і польських істориків новітньої доби. Висновки. Робиться висновок, що вітчизняні історики — дослідники питання українського шкільництва у Волинському воєводстві концентрують свою увагу на різного роду обмеженнях із боку польської влади у його функціонуванні. Освітнє питання справедливо подається в контексті полонізаційної політики. Обстоюється думка, що навіть урядування прихильника польсько-українського порозуміння Г. Юзевського не покращило ситуацію з діяльністю українських шкіл. Водночас у польській історіографії доводиться теза, що освітня політика урядів ІІ Речіпосполитої все ж уможливлювала українцям вивчення власної мови як окремої дисципліни. В українській та польській історіографії присутні окремі наукові студії щодо господарського життя краю між двома світовими війнами. Вітчизняні вчені концентрували основну увагу на аграрних перетвореннях, звертаючись до політики осадництва, комасації, парцеляції, меліорації тощо. Погляди авторів щодо цивільного й військового осадництва видаються найбільш контраверсійними. Все ж учені обох країн згодні в тому, що означена полонізаційна політика суттєво загострила польсько-українські стосунки в умовах земельного голоду. Встановлено, що менш досліджені в історіографії сюжети, пов’язані з політикою останнього передвоєнного воєводи А. Гауке-Новака. Недостатньо вивченими видаються проблеми функціонування польського адміністративного апарату, діяльності на Волині новоствореного провладного Табору національної єдності, а також реакції на нову політичну дійсність із боку ОУН та КПЗУ. Оцінки спадщини Волинського воєводства та польсько-українських відносин між двома світовими війнами неоднозначні, часто вони діаметрально протилежні. Водночас низка питань досі залишаються нез’ясованими.