Злочин без кари: вбивство пацієнтів військового госпіталю у Харкові в березні 1943 р. у світлі розслідування німецької юстиції - Титаренко, Дмитро (Український історичний журнал, 2025)
Мета — аналіз діяльності органів юстиції ФРН із розслідування вбивства в березні 1943 р. у Харкові кількасот поранених червоноармійців, які перебували на лікуванні в армійському сортувальному госпіталі № 1. Зумовлені метою завдання полягають у наступному: висвітлити радянську версію подій; охарактеризувати дії німецької юстиції, пов’язані зі встановленням обставин злочину та відповідальних за нього; визначити фактори, які завадили успіху слідства; висвітлити спроби ідентифікації імен жертв нацистських убивств — червоноармійців і солдатів окремого чехословацького піхотного батальйону. Методологія. Використано проблемно-хронологічний, порівняльно-історичний, біографічний методи. Вагому роль відведено джерелознавчим методам, зокрема виявлення, відбору джерел та формування джерельних комплексів, атрибуції, верифікації, визначення ступеня їх достовірності. Наукова новизна полягає в постановці питання про діяльність органів юстиції ФРН із розслідування воєнних злочинів, скоєних німецькими військами на Східному фронті; у висвітленні особливостей радянсько-німецької правової співпраці щодо кримінального переслідування воєнних злочин-ців; у введенні до наукового обігу низки нових джерел з українських і закордонних архівів. Висновки. Німецьке слідство здійснило масштабні заходи, пов’язані з аналізом та оцінкою радянських архівних документів, що стосувалися злочину березня 1943 р. у Харкові, зі збором показань свідків й учасників подій — колишніх військовослужбовців 1-ї танкової дивізії СС «Ляйбштандарт СС Адольф Гітлер». Успіху слідства завадили недостатня інформативність наданих радянською стороною матеріалів і, водночас, недооцінка перспектив подальшої правової співпраці радянської та німецької юстицій; смерть ключових свідків — командирів дивізій СС, що брали участь у боях за Харків; небажання колишніх військовослужбовців військ СС свідчити про скоєні злочини; марґіналізація в німецькому суспільстві теми злочинів проти радянських полонених. Перспективи подальших досліджень пов’язані з пошуком архівних матеріалів та встановленням фактів одиничних і масових убивств поранених радянських військовополонених на полі бою, в госпіталях, таборах, установленням тих злочинів, які стали об’єктом розслідування німецької та / або радянської юстицій.