Осінній відгомін Карпат 1944 р.: воєнно-політичні події в Україні та історична пам’ять - Грицюк , В.; Лисенко , О.; Пилявець , Р. (Український історичний журнал, 2019)
Анотація. Пропонується нова версія німецько-радянського збройного протистояння на західноукраїнських землях та віддзеркалення тогочасних подій у радянській і сучасній політиці пам’яті. Метою дослідження є поглиблений аналіз джерел та літератури з окресленої тематики, критика застарілих концепцій воєнних дій осені 1944 р. на території України й формування нового погляду на них; окреслення науково-коректного термінологічного апарату у цій тематичній ніші; з’ясування особливостей підходів керівництва УРСР і сучасного вітчизняного політикуму до меморіалізації тих подій. Методологічну основу становить міждисциплінарний інструментарій аналізу складних суспільно-політичних та воєнних явищ, поєднання методик «memory studies», компаративних прийомів, методів воєнних, політологічних, історичних досліджень. Наукову новизну забезпечують презентація оновленої версії завершальних боїв Червоної армії та вермахту на території Західної України, а також перша у вітчизняній історіографії спроба зіставлення комеморативних практик радянської доби й сучасної України. Висновки, що базуються на архівних та історіографічних джерелах, узагальнюють дослідження багатовимірної проблеми. Установлено, що у сучасному філологічному дискурсі поняття «визволення», «звільнення» та «вигнання» семантично споріднені та можуть уживатися у смисловому контексті «вигнання німецьких військ та їхніх союзників з України». Доведено, що оволодіння радянськими військами карпатськими хребтами й Закарпаттям у вересні – жовтні 1944 р. здійснено внаслідок кількох операцій груп фронтів – 1, 2, і 4-го Українських. Подолання Східних Карпат відкрило перед Червоною армією перспективу вигнання німецьких військ із Чехословаччини та виходу на підступи до Німеччини. З’ясовано, що радянська офіційна історична політика надавала перевагу ґлорифікаційним церемоніям – військовим парадам, урочистим зборам, святковим салютам. Натомість у сучасній Україні відбувається утвердження нових мнемонічних практик, пов’язаних з ушануванням жертв війни, просвітницькі заходи та акції, позбавлені надмірної ідеологізації