Від війни між імперіями до геополітичної революції у Центрально-Східній Європі - Корнат , М. (Український історичний журнал, 2019)
Розглядаються передумови та процес геополітичних трансформацій, що охопив Центрально-Східну Європу під час і після Першої світової війни 1914–1918 рр. Проаналізовано історіографічний вимір поняття «геополітична революція», запропонованого відомим польським істориком В.Сукенницьким, а також висвітлено актуалізацію «польського питання» під час Великої війни, візію провідних держав того часу на його розв’язання. Суть геополітичної революції уЦентрально-Східній Європі полягала в одночасному падінні імперій. Значення Брестського миру 1918 р. представлено як спробу реалізації доктрини «Серединної Європи», що могла бути втіленою вреґіоні. Утім Брестська система ніколи не стала політичною реальністю. Із польської позиції це був добрий шанс, для українців він був втрачений. Окремо розглянуто процес українського державотворення та його сприйняття серед польських,європейських, американських еліт.Підкреслюється вагомість розуміння долі Польщі та ролі «нової» Росії в післявоєнній перебудові Європі серед французького, британського та американського істеблішменту. Більше того, в американських дискусіях про майбутній світ не було місця для визнання за українським народом права на незалежність. Значення Варшавської угоди 1920 р., названої пактом Пілсудського – Петлюри, та битви від Варшавою визнано основними факторами, що детермінували східну політику відродженої Польщі. Звідси окреслення ролі «українського питання» як чинника деімперіалізації Росії. Геополітична революція надала добрий шанс для національного та соціального звільнення українського народу, проте тоді не виникла кон’юнктура для України як держави. «Українське питання» після 1921 р. продовжувало залишатися міжнародною проблемою. Українську національну революцію слід розглядати в контексті геополітичної революції у Центрально-Східній Європі, що виникла як реакція на Першу світову війну.