Соціальна теологія: виклики доби ґлобалізації - Колесник , І. (Український історичний журнал, 2018)
Аналізується соціальна теологія як явище сучасної християнської думки. Актуалізація соціальної теології припадає на добу ґлобалізації, що стало наслідком кризи політики державного атеїзму та секуляризму, а також підйому релігійності у світі. Соціальна теологія поєднує трансцендентні сили з людським фактором. Вона надає соціальні докази існування Бога і примирення віри з соціально-політичною реальністю. Предмет соціальної теології полягає у визначенні теологічних смислів соціально-політичної реальності. Вона має свою власну мову й термінологію. Основною категорією соціальної теології виступає «соціальна гріховність» – індивідуальний гріх і колективні, суспільні (загальнонародні, державні) гріхи. Водночас соціальна теологія постає як тип ґлобальної історії. У рамках соціальної теології такі масштабні суб’єкти світової історії, як цивілізації, держави, нібито звичайна людина живуть у відповідності з релігійними правилами, духовними нормами та моральними принципами. На мові соціальної теології революції, націоналізм, релігійний екстремізм, комуністична й ліберальна ідеології, ксенофобія сприймаються як суспільні гріхи, за якими настає кара у вигляді природних та екологічних катастроф, загибелі держав і цивілізацій. Соціальна теологія слугує новою пізнавальною моделлю ґлобальної історії. Підкреслюється зв’язок сучасної соціальної теології з українською релігійною традицією від церковних інтелектуалів XVI ст., Г.Сковороди, романтиків до праць П.Юркевича й В.Липинського.