Заходи імперської воєнної пропаганди щодо формування в українських губерніях Росії "культу війни" під час Першої світової - Біла, Катерина (Український історичний журнал, 2025)
Мета — розглянути основні принципи, зміст, наслідки формування «культу війни» в українських губерніях Російської імперії періоду Першої світової війни. Методологічне підґрунтя. Поєднано історичні та психологічні методи дослідження. Використання принципу історизму дало змогу розглянути проблему в контексті складних суспільно-політичних перетворень початку ХХ ст. Аналіз методів маніпуляції, психології мас-медіа, механізмів формування масової свідомості й настановчого впливу дозволив з’ясувати, якими саме прийомами пропагандисти впливали на свідомість і поведінку людей. Наукова новизна. Культ війни розкривається як системи поглядів та переконань, що ґрунтувалася на безмежному її звеличенні, сприйнятті як неминучої, навіть вищої «місії». Досліджено принципи його формування в Росії під час Першої світової: прославляння, сакралізація, романтизація. Простежено, як із використанням прийому підміни понять відбувалося зміщення сенсів: мета війни підмінювалася її «місією», а благодійність — «жертовністю». Основні результати. Російська імперія у війні 1914—1918 рр. виступала агресоркою, як і Центральні держави, тому пропагандистська машина працювала на виправдання у суспільній думці воєнних дій. Формування культу війни базувалося на ключових аспектах, тісно пов’язаних із державною ідеологією — теорією офіційної народності. Через романтизацію, ґлорифікацію, сакралізацію війна перетворювалася на «священну місію», що виправдовувало насильство та жертви. Ці ідеї закріплювалися через культові ритуали, релігійні практики, прославляння подвигів, створюючи ілюзію моральної правоти й необхідності війни, котра ставала не тільки засобом політичної боротьби, але й духовним обов’язком, сенсом життя кожного підданого Російської імперії.