Науково-технічні аспекти створення першого у світі українського космічного комплексу «Веселка». - МІТІКОВ, Ю. О.; БІЛОГУРОВ, С. О. (Космічна наука і технологія, 2024)
27 жовтня 1961 року у тодішньому СРСР було здійснено спробу пуску першої у світі космічної ракети-носія (недопрацьованої балістичної ракети) 11К63 (63С1) у комплексі з уніфікованим супутником ДС-1 (Дніпропетровський супутник-1). Одним з найважливіших завдань цього нового космічного комплексу «Веселка» (К11К63) було визначення потенційних можливостей ефективного застосування космічної техніки. Вага ДС-1 становила 141 кг, а фактична спроможність ство реного космічного комплексу — запуск штучних супутників Землі на низьку орбіту вагою до 450 кг. Для порівняння, перший американський супутник мав масу 14 кг разом із четвертим ступенем ракети. Супутник ДС-1 пройшов усі необхідні на той час випробування. Він був повністю готовий до роботи в умовах космічного простору, але запуск був невдалим. Перший український супутник ДС-2 був виведений у космос тільки 16 березня 1962 р. З цього моменту Україна як член ООН стала третьою країною у світі (після СРСР та США), яка створила власні носії та супутники. У статті вперше зроблено спробу комплексного розгляду на історичному тлі феномену створення цього космічного комплексу і наступних запусків уніфікованих штучних супутників Землі (надалі — всесвітньо відомої серії «Космос»). Проведено порівняння українського супутника з першими супутниками інших країн. Проаналізовано наукові, технічні, військово-прикладні напрямки розробки космічного комплексу. Описано планову потужну кооперацію установ промисловості, Академії наук СРСР та УРСР, галузевих інститутів, учених Східної Європи, Монголії, Куби (за програмою «Інтеркосмос»). Окремо розглянуто питання підготовки кадрів для ракетно-космічної техніки, які сприяли космічним успіхам. Виправлено деякі неточності, що кочують у поодиноких публікаціях щодо підготовки та запуску українських супутників.