Авторська інтеграція і диференціація в дослідженнях: контекст найвищих досягнень - Луговий, В. І.; Слюсаренко, О. М.; Таланова, Ж. В. (Science and Science of Science, 2020)
Проаналізовано 597 актів присудження 950 лауреатам Нобелівської премії (включаючи премію з економічних наук) у різних номінаціях упродовж 1901—2019 рр. з огляду на з’ясування тенденцій і специфіки авторської інтеграції та диференціації в топових дослідженнях. Показано, що в галузях фізики, хімії, фізіології й медицини, економічних науках діє стійка тенденція до посилення колективізації дослідницьких зусиль на відміну від їх індивідуалізації на початковому етапі присудження премії. Зважаючи на статус премії як індикатора найвидатніших світових досягнень, аргументовано, що інтеграція дослідницької діяльності в сучасних умовах закономірно забезпечує більшу конкурентоспроможність результатів у пошуку об’єктивної істини. Водночас глобалізація, яка сприяє об’єднанню розрізнених досліджень, сама по собі не є вирішальним чинником інтеграційних переваг у продукуванні об’єктивних знань, адже вона залишає незмінним індивідуальний характер діяльності у разі створення художніх літературних образів через їх сутнісну суб’єктивність. Поширення мультиавторства у передових наукових дослідженнях підтверджено публікаціями у високоцитованому мультидисциплінарному журналі «Природа» («Nature») з імпакт-фактором 43, а також запровадженням критерію спільного міжнародного авторства у галузевій версії найбільш об’єктивного і авторитетного Шанхайського рейтингу університетів світового класу. Відтак для забезпечення найвищих дослідницьких досягнень доцільно мотивувати і підтримувати командно інтегровану наукову і науково-технічну діяльність, створювати умови для консолідації наукових груп і колективів.