Академічно-університетський дуалізм світового дослідницького простору - Луговий, В. І.; Слюсаренко, О. М.; Таланова, Ж. В. (Science and Science of Science, 2017)
Проаналізовано організаційні, фінансові, кадрові характеристики сучасного світового дослідницького простору. У світі 8 країн найбільше інвестують фінансових і людських ресурсів у дослідження і розробки (ДіР) — США, Китай, Японія, Німеччина, Корея, Франція, Велика Британія і Росія. США посідають проміжне місце за співвідношенням бізнесової та урядової ролі у видатках на ДіР, а також часткою університетського сектору як виконавця ДіР (13 %). Вага університетського сектору у виконанні ДіР зазвичай не перевищує чверті сукупних витрат на них і є найбільшою для західноєвропейських та найменшою для східноазійських університетів. У США, Китаї, Німеччині, Франції, інших європейських країнах існують різноманітні позауніверситетські академічні форми здійснення ДіР. Тотальне поглинання університетами наукових установ неможливе через відмінності їхніх місій. В Україні національний дослідницький простір у зв’язку з недофінансуванням перебуває у кризовому стані, його основною інституційною опорою залишаються академії наук. Для підвищення науково-інноваційної спроможності вітчизняних університетів необхідне подолання їх подрібненості, збільшення частки бюджетів на ДіР, посилення дуальної «викладацько-дослідницької» функції науково-педагогічних працівників.