Квантова властивість наукового знання: евристична точка зору - Маліцький, Б. А. (Science and Science of Science, 2024)
Автор звертає увагу на існування аналогії між процесами, що обумовлюють генерацію, змістовну сутність і рух наукового знання як наукового результату, і фізичним квантовим процесом. Здобуте дослідником наукове знання відрізняється від речового продукту праці і тому змістовно зближується з фізичним квантовим явищем — випромінюванням атомом енергії окремими порціями — квантами. Дослідник продукує нове знання у вигляді наукової ідеї — елементарної неподільної частинки знання, тобто кванта знання. З позицій наукознавства автор розглядає можливість виявлення квантового характеру наукового знання як продукту когнітивної діяльності дослідника, а не процес функціонування мозку, як це уявляє квантова психологія, але не вдається до прямої аналогії. Виявлення схожості між процесами генерації наукового знання і випромінювання енергії атомом має дуже важливе значення для глибшого зрозуміння складності феномену науки, його особливостей та значущості для розвитку людства і прогресу цивілізації. Складність і специфічність наукового знання як продукту розумової праці, який виявляє певні властивості, характерні для фізичних явищ, унеможливлює зведення оцінки наукового знання до простих наукометричних показників, як-то кількість статей та цитувань. Оскільки ці показники є лише мірилом публікаційної активності дослідника та інтенсивності наукової комунікації, вони не розкривають комплексну сутність отриманого нового знання, його радикальну відмінність від речового продукту праці, наукову і соціальну цінність. На переконання автора, введення в науковий обіг якісних характеристик наукового знання як результату наукової діяльності, які ґрунтуються на сприйнятті його квантовості, має ключове значення для об’єктивного оцінювання ефективності роботи дослідника і прийняття на цій основі дієвих рішень щодо вдосконалення організації дослідного процесу, створення гідних умов для розширення комунікативних можливостей дослідника у науковому і соціальному просторі, а також для формування науковоцентричної державної політики.