ЗМІНИ КОНЦЕНТРАЦІЇ ГЕПСИДИНУ У СИРОВАТЦІ КРОВІ ТА ЙОГО ЕКСПРЕСІЇ У ПУХЛИННИХ КЛІТИНАХ ЗАЛЕЖНО ВІД КЛІНІКОПАТОЛОГІЧНИХ ОСОБЛИВОСТЕЙ РАКУ МОЛОЧНОЇ ЗАЛОЗИ - Яловенко, Т.М.; Лук’янова, Н.Ю.; Чехун, В.Ф. (Oncology, 2016)
Мета: визначення концентрації гепсидину у сироватці крові (сГЕПС) та його експресії у пухлинних клітинах (пГЕПС) залежно від клініко-патологічних особливостей раку молочної залози (РМЗ) та аналіз зв’язку сГЕПС і пГЕПС з наявністю анемії у хворих на РМЗ. Об’єкт та методи: зразки операційного матеріалу та сироватки крові 65 хворих на РМЗ І–ІІ стадії (у тому числі 18 пацієнтів з анемією) віком від 23 до 89 років. Загальноклінічні, гістологічні, імуногістохімічні, імуноферментні, статистичні. Результати: встановлено значну варіабельність концентрації сГЕПС у хворих на РМЗ, що вказує на можливість використання сГЕПС як індивідуального показника порушення метаболізму заліза у пацієнтів ізРМЗ. Отримано дані, що свідчать про кореляційні зв’язки між рівнями сГЕПС, експресією пГЕПС у хворих на РМЗ ІІ стадії та згістологічною будовою пухлин. Експресія пГЕПС прямо корелює з метастатичним ураженням регіонарних лімфатичних вузлів та низьким ступенем диференціювання РМЗ. Визначено особливості показників сГЕПС та пГЕПС залежно від молекулярного підтипу РМЗ. Продемонстровано прямий кореляційний зв’язок між концентрацією сГЕПС та анемією, а також зворотний кореляційний зв’язок із рівнем гемоглобіну у хворих на РМЗ. Висновки: одержані дані свідчать про важливу роль ГЕПС у прогресуванні пухлинної хвороби, а також його асоціацію з більш агресивними формами РМЗ (базальний молекулярний підтип), що дає підстави розглядати сГЕПС і пГЕПС як маркери порушень гомеостазу заліза при маніфестації РМЗ, у тому числі у хворих з анемією. Одержані результати можуть бути використані для системної оцінки стану гомеостазу заліза у пацієнтів із РМЗ.