КОМБІНОВАНИЙ ВПЛИВ ІНГІБІТОРА АЛЬДЕГІДДЕГІДРОГЕНАЗИ РОСЛИННОГО ПОХОДЖЕННЯ І СПЕРМІНУ НА КЛІТИНИ РАКУ ПЕРЕДМІХУРОВОЇ ЗАЛОЗИ - Яніш, Ю.В.; Залєток, С.П.; Вороніна, О.К.; Сумнікова, І.О.; Кленов, О.О.; Сташенко, В.О. (Oncology, 2026)
Досліджено модифікації цитотоксичної дії сперміну (Spn) на клітини раку передміхурової залози людини (РПЗ) in vitro за рахунок інгібування активності альдегіддегідрогенази (ALDH) силібініном (Sil), який належить до родини флавонолігнанів і є основним діючим компонентом стандартизованого екстракту розторопші плямистої (Silybum marianum) силімарину. Мета: вивчення впливу Sil (окремо або в комбінації з Spn) на життєздатність, електрокінетичні властивості клітин РПЗ, а також на профіль основних і ацетильованих поліамінів (ПА), активність сперміноксидази (SMOX) та поліаміноксидази (PAOX), експресію антиапоптотичного білка Bcl-XL в цих клітинах. Об‘єкт і методи: об`єктами досліджень були високодиференційовані андрогенчутливі клітини лінії LNCaP та низькодиференційовані андрогенрезистентні клітини лінії DU-145. Виживаність клітин оцінювали за тестом з трипановим синім, проліферацію – з кристалічним фіолетовим. ζ-потенціал та щільність сумарного поверхневого заряду (СПЗ) розраховували на основі визначеної методом клітинного мікроелектрофорезу лінійної швидкості руху клітин в електричному полі, а його знак – за напрямом руху. Активність ферментів катаболізму PA оцінювали за змінами рівня їх субстратів у клітинах: Spn для SMOX та N1-ацетилспермідину (N1-AcSpd) – для PAOX. Експресію білка Bcl-XL визначали з застосуванням електрофорезу в акриламідному гелі та Вестерн-блотингу. Результати: визначені інгібуючі концентрації (ІС50) Sil за умови використання чистої сполуки та при комбінованій дії з Spn. Культивування клітин LNCaP з чистим Sil, чистим Spn або з їх комбінацією викликало зниження ζ-потенціалу і інверсію знаку СПЗ з від`ємного на позитивний. Величина позитивного заряду у даних варіантах достовірно не відрізнялася, що свідчило про конкуренцію між Sil і Spn за ділянки зв`язування. Культивування клітин DU-145 з Sil призводило до збільшення ζ-потенціалу, з Spn – до його зниження, комбінація Sil зі Spn – повернення до контрольних значень. Sil, Spn, і їх комбінація викликали інверсію знаку СПЗ клітин DU-145 на позитивний, але Spn спричиняв достовірно меншу його величину порівняно з клітинами LNCaP, що свідчило про відмінності іонного аранжування андрогенрезистентних і анрогенчутливих клітин. Sil продемонстрував антипроліферативну та проапоптотичну дію на клітини LNCaP, пропорційно залежну від концентрації. Показані відмінності в іонному аранжуванні клітин LNCaP і DU-145. Виявлено конкуренцію між Sil і Spn за ділянки зв`язування на клітинній поверхні. Sil в клітинах ліній LNCaP та DU-145 викликав різноспрямовані зміни активності SMOX і PAOX. Sil і його комбінація з Spn викликали зниження експресії гена Bcl-XL на рівні кодованого ним антиапоптотичного білка. Комбінована дія була максимальною в андрогенрезистентих клітинах DU-145. Висновки: відмічали кількісно протилежний характер впливу Sil та Spn на клітини РПЗ з різним ступенем диференціювання і різною агресивністю пухлинного росту. На менш злоякісні андрогенчутливі клітини LNCaP сильніший цитотоксичний вплив мав Sil, водночас життєздатність більш агресивних андрогенрезистентних клітин DU-145 потужніше пригнічував Spn. У випадку комбінованої дії Sil і Spn мав місце тандемний альдегідний шок: Sil не тільки здійснював власний ефект, опосередкований через накопичення отруйних альдегідів, але й підсилював цитотоксичні властивості Spn, пригнічуючи ALDH-залежні шляхи детоксикації.