ФАКТОРИ ПРОГНОЗУ У ХВОРИХ НА РАК ПРЯМОЇ КИШКИ - Татарин , Б.Б.; Крижанівська , А.Є.; Голотюк , І.С.; Семенів , І.П. (Oncology, 2019)
Мета: підвищення ефективності лікування хворих на рак прямої кишки (РПК) шляхом вивчення прогностичних факторів та індивідуалізації лікування. Об’єкт і методи: в основу дослідження покладені результати спостереження 779 хворих на РПК. Вивченню та оцінці підлягали такі прогностичні чинники, як локалізація пухлини, вік пацієнта на момент встановлення діагнозу, стать, ступінь диференціації пухлини G. Усіх учасників розподілили відповідно до стадійності захворювання (система TNM), в дослідження були включені пацієнти з РПК ІІ, ІІІ та ІV стадії. Аналіз отриманих результатів проводили, порівнюючи показники в підгрупах кожної зі стадій та разом для загальної кількості хворих, визначаючи їхній вплив на загальну виживаність (ЗВ). Результати: при визначенні впливу ступеня диференціації пухлини G встановлено, що кращі показники ЗВ мали хворі на РПК ІІІ стадії з помірним ступенем диференціації G2. При порівнянні 4-річної ЗВ частка пацієнтів, які вижили, при РПК G1 — 20,6; G2 — 33,8; G3 — 0,0% (р = 0,01). При РПК ІІ та IV стадії корелятивного зв’язку між ЗВ пацієнтів та ступенем диференціації пухлини не спостерігали. При аналізі як прогностичного фактора місця локалізації первинної пухлини найкращі показники ЗВ спостерігали у пацієнтів з РПК ІІ стадії при локалізації пухлини у ректо-сигмовидному відділі товстої кишки (р = 0,02); у пацієнтів з РПК ІІІ та IV стадії залежності між ЗВ та локалізацією пухлини не встановлено. Висновки: ступінь диференціації пухлини G демонструє зв’язок (р = 0,01) із ЗВ пацієнтів з РПК ІІІ стадії. Від місця локалізації пухлини достовірно залежить ЗВ (р = 0,02) пацієнтів з РПК ІІ стадії.