ОСОБЛИВОСТІ ФОРМУВАННЯ ЯВИЩА КОМУТАГЕНЕЗУ В ОПРОМІНЕНИХ КЛІТИНАХ ОНКОЛОГІЧНИХ ХВОРИХ - Дьоміна , Е.А.; Пилипчук , О.П. (Oncology, 2021)
Мета: визначення особливостей формування радіаційно-індукованих аберацій хромосом у лімфоцитах периферичної крові людини за умови комутагенної модифікації (дослідження in vitro). Об’єкт і методи: об’єктом дослідження були Т-лімфоцити периферичної крові 24 первинних онкогінекологічних хворих (група дослідження) та 67 умовно здорових осіб (група порівняння). Виділення, культивування лімфоцитів та метафазний аналіз радіаційно-індукованих аберацій хромосом виконували за стандартним протоколом. Відразу після рентгенівського опромінення комутагени вводили в культуру клітин у терапевтичних концентраціях (верапаміл — 1,0 мкг/мл крові, аскорбінова кислота — 20,0 мкг/мл крові), а також у концентраціях, що перевищували останні. Для дослідження мікросателітної нестабільності ДНК лімфоцитів використано метод полімеразно-ланцюгової реакції, для вивчення процесу апоптозу — імуноцитохімічний метод. Застосовано статистичні методи. Результати: встановлено, що аскорбінова кислота і верапаміл у терапевтичних концентраціях не впливали на вихідний рівень аберацій хромосом у неопромінених лімфоцитах хворих онкологічного профілю. З підвищенням концентрації верапамілу до 4,0 мкг/мл частота хромосомних перебудов зростала на 20%. Шляхом імуноцитохімічного аналізу встановлено, що під час опромінення низькою дозою (0,3 Гр) та додаткової дії верапамілу (1,0 та 4,0 мкг/мл крові) на лімфоцити крові хворих найбільша кількість каспаз-3-позитивних ядер спостерігається за дії комутагену в концентрації 1,0 мкг/мл. При опроміненні культури лімфоцитів і додатковій дії аскорбінової кислоти (20,0 і 80,0 мкг/мл) встановлено комутагенний ефект — статистично суттєве підвищення частоти аберацій (в 1,7–1,4 раза) порівняно з променевим ефектом. Уперше виявлено мікросателітну нестабільність ДНК внаслідок комутагенної дії аскорбінової кислоти на опромінені низькою дозою лімфоцити хворих. Цей факт може свідчити про порушення системи репарації помилково спарених нуклеотидів у клітинах циркулюючого пулу крові хворих. Висновки: при опроміненні (0,3 Гр) лімфоцитів крові хворих онкологічного профілю аскорбінова кислота проявляє комутагенні властивості в терапевтичній концентрації (20 мкг/мл), а верапаміл — у підвищеній концентрації (4,0 мкг/мл крові). З підвищенням концентрації аскорбінова кислота (20,0; 40,0; 80,0 мкг/мл) та верапаміл (1,0; 1,5; 2,0 та 4,0 мкг/мл) здійснюють стимулювальний вплив на мітотичну активність опромінених лімфоцитів. Уперше встановлено, що в механізмах формування комутагенних ефектів аскорбінової кислоти в опромінених лімфоцитах крові хворих певну роль відіграють порушення системи репарації помилково спарених нуклеотидів, що зумовлюють зміни в структурній організації ДНК (мікросателітна нестабільність). В основі явища комутагенезу, що розвивається в опромінених лімфоцитах онкологічних хворих, лежать процеси формування хромосомної та мікросателітної нестабільності, апоптоз, стимуляція проліферації клітин.