ПОРІВНЯННЯ ГЕОМЕТРИЧНИХ ПОХИБОК В ДИСТАНЦІЙНІЙ ПРОМЕНЕВІЙ ТЕРАПІЇ ЗАЛЕЖНО ВІД ЧАСТОТИ КОРЕКЦІЇ ПОЛОЖЕННЯ ПАЦІЄНТА - Ботвиновський, Б.О.; Ващишин , В.П.; Мурга , А.В.; Сілаєва, О.С. (Oncology, 2021)
Мета: визначення додаткових анізотропних відступів від запланованого об’єму опромінення (PTV) за відсутності щоденного контролю положення пацієнта за рентгенівськими знімками для зниження променевого навантаження на здорові тканини та підвищення дози на пухлину. Об’єкт і методи: проведено обрахунок геометричних неточностей залежно від розміщення ізоцентру. Виділено 5 груп пацієнтів за локалізацією пухлини (зоною опромінення): голова (n = 67), голова-шия (n = 27), грудна клітка (n = 58), черевна порожнина (n = 12), мала миска (n = 58). Пацієнтів було проліковано з використанням прискорювача TrueBeam 2.7 з використанням методик 3D-конформної терапії, модуляції за інтенсивністю (intensity modulated radiation therapy — IMRT) та об’ємно модульованої променевої терапії (volumetric modulated arc therapy — VMAT). Лікувальні плани розраховані в Eclipse 15.6. Результати: було визначено вектор зміщення пацієнта для кожної з локалізацій. Підрахована систематична та випадкова похибка укладання пацієнта для всіх виділених зон опромінення. Анізотропні відступи були визначені за формулою Ван Херка. Висновок: головним результатом дослідження є встановлення анізотропних відступів на PTV, які потрібно використовувати за відсутності щоденного контролю положення пацієнта зи рентгенівськими знімками. Виявлено, що найбільші відступи мають зони малої миски, черевної порожнини та грудної клітки, похибки в зонах голова-шия та голова є значно меншими. Показано, що найбільші відступи необхідні в латеральному напрямку.