ДОКЛІНІЧНЕ ДОСЛІДЖЕННЯ ВПЛИВУ ЛЕКТИНУ B. SUBTILIS IMВ В-7724 НА ДИНАМІКУ ФУНКЦІОНАЛЬНОЇ АКТИВНОСТІ МАКРОФАГІВ ПРИ ПЕРЕЩЕПЛЕННІ ЧУТЛИВОЇ АБО ХІМІОРЕЗИСТЕНТНОЇ МОДЕЛЬНОЇ ПУХЛИНИ - Чумак, А.В.; Федосова, Н.І.; Черемшенко, Н.Л.; Караман, О.М.; Симчич, Т.В. (Oncology, 2021)
Мета: визначення показників функціональної поляризації перитонеальних макрофагів (Мф) щурів у динаміці росту різних за чутливістю до доксорубіцину штамів карциносаркоми Уокера-256 за умови застосування доксорубіцину або лектину B. subtilis ІМВ В-7724. Об’єкт і методи: експериментальні дослідження проведені на щурах лінії Wistar. В якості моделей пухлинного росту використано чутливий та резистентний до доксорубіцину (DOX) штами карциносаркоми Уокера-256. У якості засобу хіміотерапії використовували DOX, імунотерапії — лектин B. subtilis ІМВ B7724. Функціональний стан перитонеальних Мф оцінювали за показниками продукції оксиду азоту (NO) та активності аргінази (Arg), розраховували співвідношення NO/Arg. Статистичну обробку результатів проводили за загальноприйнятими методами варіаційної статистики. Результати: застосування засобу імунотерапії сприяло уповільненню росту пухлин незалежно від того, який за чутливістю до DOX штам карциносаркоми Уокера-256 було перещеплено. На тлі росту резистентного до DOX штаму карциносаркоми Уокера-256 зниження здатності до продукції NO Мф та підвищення активності Arg були більш вираженими: співвідношення NO/Arg в 1,8 рази (р < 0,05) менше за показник інтактних щурів та в 1,3 рази менше за показник тварин з вихідним штамом карциносаркоми (р < 0,05). Застосування бактеріального лектину в якості засобу імунотерапії призводило до суттєвого збільшення продукції NO та зниження активності Arg перитонеальних Мф щурів з карциносаркомою незалежно від чутливості пухлин до хіміотерапії. Висновки: ріст карциносаркоми Уокера-256 супроводжується суттєвим пригніченням протипухлинної функціональної активності Мф. Цей ефект більш виражений у щурів з резистентним до DOX штамом пухлини. Введення лектину B. subtilis ІМВ B-7724 сприяє збереженню М1 функціонального фенотипу Мф до віддалених термінів пухлинного процесу незалежно від хіміорезистентності модельної пухлини.