ОСОБЛИВОСТІ ЕКСПРЕСІЇ МАТРИЦЕЛЮЛЯРНИХ ГЕНІВ (ОСТЕОПОНТИНУ ТА ОСТЕОНЕКТИНУ) У ДОБРОЯКІСНИХ ТА ЗЛОЯКІСНИХ НОВОУТВОРЕННЯХ ПЕРЕДМІХУРОВОЇ ЗАЛОЗИ - Задворний, Т.В.; Лук’янова, Н.Ю.; Борікун, Т.В.; Кашуба, О.В.; Стаховський, Е.О.; Вітрук, Ю.В.; Тимошенко, А.В.; Мушій, О.М.; Ковалевська, Л.М.; Чехун, В.Ф. (Oncology, 2023)
Рак передміхурової залози (РПЗ) є однією із найпоширеніших онкопатологій у чоловіків як в Україні, так і у світі, що визначає необхідність пошуку нових діагностичних та прогностичних маркерів. Згідно даних сучасної літератури, характерною ознакою злоякісного росту та прог ресії є ремоделювання екстрацелюлярного матриксу на фоні зростання експресії матрицелюлярних протеїнів (МСР). Мета роботи: провести порівняльне дослідження експресії матрицелюлярних генів на рівні мРНК (SPP1 та SPARC) та білка (остеопонтин (OPN) та остеонектин (ON)) у тканині доброякісних та злоякісних новоутворень передміхурової за лози. Об’єкт і методи: робота базується на аналізі результатів об стеження та лікування 50 хворих на РПЗ ІІ–ІІІ стадії та 20 хворих на доброякісну гіперплазію передміхурової залози (ДГПЗ), що проходили лікування протягом 2015–2021 рр. у Національному інституті раку МОЗ України. Дослідження експресії матрицелюлярних генів на рівні мРНК та білка у тканині РПЗ і ДГПЗ проведене зі застосуванням методів полімеразної ланцюгової реакції у реальному часі та імуногістохімії, відповідно. Дослідження показників експресії SPP1 та SPARC у тканині ДГПЗ та РПЗ проведено за допомогою ресурсу сamсАРP із використанням Cambridge Dataset (2015). Аналіз показників безрецидивної виживаності хворих на РПЗ залежно від експресії SPP1 та SPARC проведено за допомогою ресурсу PROGgeneV2 із використанням GSE40272 Dataset. Статистичний аналіз проводили за допомогою GraphPad Prism v. 8.00. Результати: аналіз результатів імуногістохімічного дослідження МСР встановив, що тканина РПЗ характеризується високим рівнем OPN та ON. Продемонстровано, що рівень експресії ON у тканині РПЗ у 2,5 раза (р < 0,05) вище порівняно із тканиною ДГПЗ. Виявлено, що рівень SPP1 та SPARC у тканині РПЗ був у 3,9 (р < 0,05) та у 28,9 (р < 0,05) разів більшим порівняно із відповідними показниками експресії зазначених генів у тканині ДГПЗ. Показано, зниження показників безрецидивної 5річної виживаності на 20,0% (р< 0,05) у хворих на РПЗ із високим рівнем мРНК SPARC у пухлинній тканині. Висновки: отримані результати свідчать про необхідність подальшого вивчення ролі генів МСР у механізмах роз витку РПЗ з метою використання цих показників в якості маркерів диференційної діагностики пухлинного процесу.