МЕТИЛУВАННЯ ГЕНІВ ODC1 ТА OAZ1 В КЛІТИНАХ ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНИХ ЛЕЙКОЗІВ L1210 ТА P388 ЗА ДІЇ ІНГІБІТОРІВ ОРНІТИНДЕКАРБОКСИЛАЗИ - Самойленко, О.А.; Ганусевич, І.І.; Вербиненко, А.В. (Oncology, 2025)
Підвищена активність орнітиндекарбоксилази (ОДК) асоційована з агресивним перебігом багатьох пухлин. Блокада ОДК розглядається як один із перспективних напрямків у створенні препаратів для таргетної терапії, тож дослідження метилування промоторних ділянок генів odc1 і oaz1 за впливу інгібіторів ОДК може стати підґрунтям для розширення досліджень в цьому напрямку. Мета: дослідити рівні метилування генів odc1 та oaz, вміст білків ОДК та C-Myc в клітинах L1210 та P388 за дії комплексу синтетичних інгібіторів ОДК. Об’єкт і методи: дослідження проводили на мишах ліній BDF1 та СDF з лімфолейкозами L1210 та Р388 з використанням синтетичних інгібіторів ОДК (ДФМО, МГБГ) і стандартних методів експериментальної онкології, РТ2-ПЛР (EpiTect Methyl II PCR Primer Assay), Western Blot аналізу. Результати: у мишей з лейкозом L1210 за дії ДФМО+МГБГ кількість пухлинних клі- тин в асцитній рідині у 2 рази менша, ніж у тварин контрольної групи (p< 0,0001); гальмування росту L1210 склало 49,7%. У мишей з лейкозом P388 за дії ДФМО+МГБГ кількість пухлинних клітин була лише в 1,3 раза менша, ніж у тварин в контрольній групі (p < 0,01), показник гальмування росту — 27,7%. Виявлено значно вищі показники метилування промоторів odc1 та oaz1 за дії ДФМО+МГБГ порівняно з контролем (у 1,9 і 2,3 раза відповідно, p < 0,01). У клітинах P388 рівні метилування odc1 та oaz1 за дії ДФМО+МГБГ були вищими відповідно у 2,5 та 2,3 раза (p < 0,01). У клітинах L1210 за дії ДФМО+МГБГ вміст ОДК та онкобілку C-Myc зменшувався порівняно з показниками контрольних мишей у 1,8 та 3,1 раза відповідно, а у клітинах P388 –у 1,5 і 1,2 раза відповідно (p < 0,01). Показано високу обернену залежність між рівнями вмісту ОДК та метилування генів odc1 та oaz1 за дії ДФМО+МГБГ в клітинах L1210 (коефіцієнти кореляції –0,55 та –0,49 відповідно, p < 0,05) та значно нижчу — в клітинах P388 (коефіцієнти кореляції –0,41 та –0,37 відповідно, p < 0,05). Висновки: високі рівні метилування промоторів odc1 та oaz1 і низькі рівні вмісту білка с-Myc асоційовані із низькими рівнями експресії ОДК в клітинах обох моделей, які, своєю чергою, асоційовані з високим протипухлинним ефектом застосованого комплексу інгібіторів (p < 0,05), тож епігенетична регуляція генів odc1 та oaz1 може бути одним із важливих механізмів регуляції ОДК, який лежить в основі протипухлинної дії інгібіторів ензиму.