НОВІ ДИФЕРЕНЦІЮВАЛЬНІ АНТИГЕНИ НОРМАЛЬНИХ ТА НЕОПЛАСТИЧНИХ КРОВОТВОРНИХ Й ЛІМФОЇДНИХ КЛІТИН (ЗА МАТЕРІАЛАМИ МІЖНАРОДНИХ РОБОЧИХ НАРАД HLDA9 ТА HLDA10) - Фільченков , О.О.; Глузман , Д.Ф.; Іванівська , Т.С. (Oncology, 2019)
Розробка способу отримання моноклональних антитіл (МкАт) спричинила справжню революцію в імунології та багатьох інших галузях біології й медицини. Розвиток гібридомної технології сприяв одержанню в широких масштабах високочутливих реагентів, що з унікальною специфічністю взаємодіють з певним епітопом антигенів поверхневих мембран лейкоцитів та клітин інших тканин й органів. Одночасно виникла проблема, зумовлена тим, що багато МкАт, отриманих в різних лабораторіях, які розпізнають одні й ті самі молекули, мали різні найменування. Розв’язанню вказаної проблеми сприяло створення класифікації (номенклатури) антигенів лейкоцитів людини, що виявляються МкАт зі схожою специфічністю, яка була прийнята Міжнародним союзом імунологічних товариств та схвалена Всесвітньою організацією охорони здоров’я. Огляд присвячений систематизації наявної інформації щодо 27 диференціювальних антигенів лейкоцитів людини, що увійшли до кластерів диференціювання (claster of differentiation —CD), які були зареєстровані на IX і X Міжнародних робочих нарадах (2010 та 2014 р.). Представлено відомості про гени, що кодують молекули CD, їх родини, хромосомну локалізацію та експресію мРНК в клітинах органів й тканин. Наведено дані про молекулярну масу білкових молекул CD, їхню тканинну специфічність й субклітинну локалізацію, функції різних антигенів та механізми їхньої реалізації. Особливу увагу приділено аналізу можливого використання нових молекул CD в онкогематології у якості гістогенетичних маркерів, прогностичних факторів та мішеней для терапевтичної дії. Проаналізовані в статті відомості поглиблюють сучасні уявлення про механізми розвитку пухлин кровотворної і лімфоїдної тканин та можуть сприяти удосконаленню методів диференційної діагностики, моніторингу й терапії різних форм гемобластозів.