РЕНЕСАНС ДОСЛІДЖЕНЬ МОРФОФУНКЦІОНАЛЬНИХ ОСОБЛИВОСТЕЙ СТРОМАЛЬНОГО КАРКАСУ ПУХЛИН У СТРАТЕГІЇ ВИРІШЕННЯ ПРОБЛЕМ КЛІНІЧНОЇ ОНКОЛОГІЇ - Чехун, В.Ф. (Oncology, 2025)
На теперішній час численними дослідженнями доведено, що стромальний каркас (СК) пухлинного вогнища є одним із ключових компонентів і факторів трансформації та агресивної поведінки злоякісних клітин. В результаті ретро- та проспективного аналізу висвітлена роль вітчизняної наукової школи Богомольця-Кавецького в еволюції уявлень про роль сполучної тканини (СТ) у виникненні та розвитку злоякісного пухлинного процесу. Доведено, що СТ це складна та багатокомпонентна мережа клінин і їх регуляторних факторів, які утворюють екстрацелюлярний матрикс, що забезпечує комунікацію різних тканинних компонентів у формуванні ключових механізмів протипухлинної резистентності організму. З’ясовано, що СТ виконує не лише структурно-утворюючу, але і захисну та метаболічну функції. Дезорганізація проліферативних, цитоморфологічних, адгезивних, міграційних процесів призводить до формування таких молекулярно-біологічних атрибутів пухлинного мікрооточення, які мають домінуюче значення в прогресії пухлинної хвороби. Вислів О.О. Богомольця “боротьба проти раку має бути боротьбою за здорову сполучну тканину” набуває нового змісту в сучасній стратегії вирішення проблем клінічної онкології. Варіабельність структурно-функціональної турбулентності стромального цитокаркасу в значній мірі моделюється компонентами мікробіому пухлинного вогнища. В процесі метаболічного симбіозу формуються імунореактивні (гарячі) та імунотолерантні (холодні) фенотипи злоякісних клітин, а також сприятливі умови для їх дисемінації. Ідентифікація молекулярно-біологічних та структурно- функціональних змін в стромальному цитокаркасі пухлинного вогнища може бути інноваційною платформою для розробки новітніх засобів таргетної терапії, що забезпечить вирішення актуальних проблем клінічної онкології.