ТЕНДЕНЦІЇ КОНЦЕНТРАЦІЇ ВЛАСНОГО КАПІТАЛУ ТА МЕХАНІЗМИ ЙОГО ЗРОСТАННЯ В РЕАЛЬНОМУ СЕКТОРІ ЕКОНОМІКИ УКРАЇНИ - ШАБЛИСТА , Любов (Економіка України, 2024)
Досліджено динаміку і структуру власного капіталу, визначено перспективні форми концентрації та механізми зростання власного капіталу підприємств реального сектору економіки України. Показано, що за період 2007–2013 рр. мало місце зростання обсягів власного капіталу майже удвічі, а у 2014 р. (порівняно з попереднім роком) – різке зниження. Визначено, що зміни обсягу власного капіталу відбулися в основному за рахунок інвестованого капіталу (статутного і додаткового). Звернуто увагу, що мінімальний розмір власного капіталу, встановлений Законом України «Про акціонерні товариства», не пов’язаний з розміром підприємств, оскільки для великих підприємств він є заниженим, а для малих і середніх – завищеним. Запропоновано встановити норматив додаткового капіталу на рівні 15% статутного капіталу, що обмежить його використання на покриття збитків і сприятиме направленню його частини на поповнення статутного капіталу. Зазначено, що при проведенні інвестиційної діяльності за рахунок розширення інвестованого капіталу інвестиції мають переважно портфельний характер. Найважливішим фінансовим ресурсом для модернізації матеріально-технічної бази виробництва є накопичений капітал (нерозподілений прибуток і резервний капітал). Показано, що для реального сектору економіки України характерним є низький (менший від нормативного) коефіцієнт концентрації власного капіталу. Для оцінки ступеня впливу концентрації власного капіталу на фінансове забезпечення структурної модернізації реального сектору економіки використано коефіцієнт покриття (відношення власного капіталу до основних засобів і нематеріальних активів). Протягом аналізованого періоду коефіцієнт покриття по реальному сектору економіки був вищим від 1, але мав тенденцію до зниження. Акцентується увага на тому, що в Україні можливості зростання концентрації власного капіталу за рахунок накопичення обмежено, а перспективною формою його концентрації є зміна розподілу вже існуючих і функціонуючих капіталів шляхом укрупнення (консолідації, централізації, інтеграції або злиття). Доводиться доцільність створення вертикально інтегрованих структур, головною метою стратегічної орієнтації діяльності яких є інноваційність функціонування й розвитку. Зроблено висновок, що в цілому концентрація власного капіталу в Україні не супроводжується структурною модернізацією економіки. Для активізації процесів концентрації власного капіталу і посилення Їх впливу на структурну модернізацію реального сектору економіки України запропоновано такі механізми, як реструктуризація власності проблемних (збиткових і низькорентабельних) підприємств; субординований борг; емісія середньострокових корпоративних облігацій під інноваційні проекти; передання у довірче управління належних підприємствам цінних паперів; застосування вексельного кредиту; впровадження нових швидкісних фінансових технологій мобілізації фінансових ресурсів.