HOMO EMPATHICUS ТА HOMO ECONOMICUS НА ТЛІ ІЛЮЗІЙ, АБО ПСЕВДОРЕФОРМУВАННЯ АГРАРНОГО СЕКТОРУ ЯК НАСЛІДОК ЕКВІЛІБРИСТИКИ МІЖ ЕТАТИЗМОМ І ПРИНЦИПОМ «LAISSEZ FAIRE» - ХОМИН, Ірина (Економіка України, 2024)
Результати дослідження проблем аграрного сектору України переконують, що наразі його реформування не може вважатися завершеним, оскільки в багатьох випадках воно здійснювалося за принципом "крок уперед, два назад", тоді як вирішення проблеми розвитку економіки України, в тому числі й аграрного сектору, неможливе без його справжнього, а не імітованого, реформування. Проте експеримент із збереження непорушності етатизму і дозованого допуску принципу "laissez faire" призвів до масової появи агрохолдингів, що в останні роки стало головною тенденцією в сільському господарстві України і унеможливлює гармонійний розвиток аграрного сектору, оскільки основна мета діяльності таких структур – максимізація прибутку – досягається винятково завдяки спеціалізації на виробництві найбільш комерційних видів продукції і призводить до виснаження його ресурсів (зосередження на виробництві зернових і зернобобових, насіння соняшнику, цукрових буряків зумовлює деградацію земельних угідь, насамперед, через їхню надмірну хімічну інтоксикацію; також не збільшується поголів’я великої рогатої худоби в сільгосппідприємствах). Тривалий період марних спроб поєднати етатизм і "laissez faire" в аграрному секторі врешті-решт переконливо довів, що вихід із затяжного кризового стану може бути тільки тоді, коли заходи, спрямовані на забезпечення його розвитку, вписуватимуться в ринкові принципи фінансово-економічного регулювання, що вимагає перегляду податкової та кредитної політики, оскільки за нинішніх обставин Україна може розраховувати лише на власні сили, і сподівання на альтруїстичну безповоротну допомогу є примарними. У цьому плані пріоритет у першу чергу належить забезпеченню збалансованості рослинництва й тваринництва, чому мають бути підпорядковані всі програми стимулювання розвитку аграрного сектору.