ЯКІСТЬ ЖИТТЯ В СИСТЕМІ СОЦІАЛЬНОЇ БЕЗПЕКИ УКРАЇНИ: ІНДИКАТОРИ, РІВЕНЬ, ЗАГРОЗИ - ХАРАЗІШВІЛІ , Юрій; ГРІШНОВА , Олена (Економіка України, 2024)
Соціальна безпека розглядається авторами як стан соціальної сфери, за якого забезпечуються висока якість життя населення (матеріальний рівень і соціальні складові), захищеність основних життєво важливих демовідновлювальних процесів, можливість здобуття якісної освіти і відсутність загроз здоров’ю та життю людини. Детально досліджено головний індикатор якості життя – рівень бідності за різними методами визначення. Обгрунтовано недосконалість існуючих підходів для відображення реального стану бідності в Україні. Запропоновано визначення рівня бідності як частки населення, чиї еквівалентні сукупні витрати є нижчими за фактичний прожитковий мінімум, який розраховується як 50% від середньої заробітної плати. Згідно з таким підходом, рівень бідності в Україні становить близько 60%, що відображає реальний стан. Інтегральний індекс якості життя в Україні, розрахований за сучасною методологією, свідчить про його незадовільний стан протягом усього аналізованого періоду, що можна подолати тільки виходячи з позицій сталого розвитку. Окреслено і проранжовано найважливіші загрози за вагомістю їх впливу. Встановлено, що першопричиною всіх загроз якості життя, як і соціальній безпеці взагалі, є неприпустимо низька питома вага оплати праці у випуску, яка істотно відстає від аналогічних показників економічно розвинутих країн та зумовлює відповідні принизливі соціальні стандарти. У цьому зв’язку запропоновано законодавчо змінити соціальну політику через перерозподіл доходів між працею та капіталом до середнього рівня економічно розвинутих країн ЄС: праця – 29%, капітал – 71%.