МОНЕТАРНА ПОЛІТИКА І ЕКОЛОГІЧНА СТІЙКІСТЬ В АЛЖИРІ: ЗАХОДИ ДЛЯ «ЗЕЛЕНОГО ПЕРЕХОДУ» - ЧЕДДАД, Аззеддін; ЗАХАФ, Юсеф; МЕКІДІЧЕ, Мохаммед; ЧІБІ, Абдеррахім (Економіка України, 2025)
Розглянуто взаємозв'язок між залежним від викопного палива економічним зростанням Алжиру та його екологічним слідом (ЕС), що стає дедалі актуальнішою проблемою для багатих на ресурси країн. За підсумками аналізу з використанням квантильної авторегресійної моделі з розподіленим лагом (Quantile Autoregressive Distributed Lag – QARDL) виявлено асиметричний вплив ключових макроекономічних показників на різних рівнях (квантилях) ЕС. Результати показують, що скорочення грошової маси (M1) сприяє зменшенню ЕС у вищих квантилях (τ = 0,50). Це вказує на те, що запровадження жорсткішої монетарної політики стає ефективнішим у послабленні тиску на навколишнє середовище, коли екологічна деградація вже є значною. Натомість економічне зростання, виміряне за реальним ВВП, послідовно призводить до збільшення ЕС у всіх квантилях, що підтверджує високу екологічну ціну стратегій зростання, які ґрунтуються на використанні викопного палива. На основі цих висновків запропоновано деякі рекомендації щодо політики, адаптовані до умов Алжиру. Зокрема, це сприяння випуску зелених облігацій для фінансування екологічно стійких проєктів і запровадження диференційованих вимог до резервів для галузей, які сильно забруднюють навколишнє середовище, що перешкоджатиме надмірному виділенню кредитів екологічно шкідливим секторам. Поєднуючи інструменти монетарної політики з екологічними цілями, Алжир може краще збалансувати економічний розвиток з екологічною стійкістю. Цим дослідженням доповнено нечисленну літературу про екологічний вплив у ресурсозалежних економіках, запропоновано розуміння того, як макроекономічна політика зумовлює екологічні наслідки, забезпечено основу для розробки політики на засадах сталого розвитку в аналогічних національних умовах.