ТРАНСФОРМАЦІЯ ЗМІСТУ І СТРУКТУРИ ЕКОНОМІЧНОЇ СОЦІАЛІЗАЦІЇ У СИСТЕМІ «ДЕРЖАВА — ВЛАСНІСТЬ» - ГЕЄЦЬ, Валерій (Економіка України, 2025)
Розглянуто економічну соціалізацію як значиму цінність і для окремої особистості, і для суспільства в цілому, що обґрунтовує її як опору взаємодії економічного і соціального, що дозволяє здійснити пошук шляхів розв’язання суперечності в системі відносин «держава – власність». Показано, що економічна соціалізація є результатом інтеріоризації особистістю на психологічному рівні економічних цінностей зовнішньої економічної діяльності й результат її екстеріоризаційної здатності виконувати економічні дії, у тому числі й ті, що дозволяють успішно реалізувати право власності шляхом поєднання «егоїстичності інтересів» і «благородного суперництва». В основі процесів, пов’язаних з економічною соціалізацією, лежить і складова соціалізації особистості, яка є частиною, з одного боку, природного простору, а з іншого – соціального середовища, у якому її дія має всі ознаки одночасно й соціальної дії. Економічна діяльність в Україні, що відбувалась як за часів переходу до ринкових відносин, так і після визнання України у 2006 р. країною з ринковою економікою, породила в суспільстві процеси, які зумовили перехід від «економічного романтизму» до усвідомлення наявності проблем у відносинах «держава – приватна власність». Соціологічні опитування на цю тему засвідчили віддання переваг посиленню ролі державної власності. У зазначеній суперечності вбачаємо шлях її розв’язання через подолання егоїстичності інтересів завдяки розширенню тих складових соціалізації особистості, які зумовлюються її участю в діяльності громадських організацій. Успішність такого шляху розширення ролі останніх можлива завдяки соціалізації, і в тому числі взаємопов’язаній економічній соціалізації, що підтримується високим ступенем довіри до них.