ВНЕСОК М. ТУГАН-БАРАНОВСЬКОГО В ІСТОРІЮ ЕКОНОМІЧНОЇ ДУМКИ - АДЕР, Філіпп; НЕЖИВЕНКО, Оксана (Економіка України, 2025)
Михайло Туган-Барановський (1864—1919), видатний український економіст і соціолог, заслуговує на оцінку його внеску в історію економічної думки. Наведено добірку основних праць Туган-Барановського. Відправною точкою є його внесок у мікроекономіку, пов’язаний з австрійською теорією граничної корисності. Вагомим також є його внесок у макроекономіку, а саме його теорія промислових криз, яка включає теорію ринків і теорію виробництва, побудовану на марксистських схемах відтворення і накопичення. Його ендогенна, реальна теорія економічних циклів протягом першої чверті ХХ ст. до Великої депресії мала вплив на деяких провідних економістів, від Лескюра й Афтальйона до Робертсона і Бунятяна, від Шпітгофа до Гаєка і Кейнса. Проаналізовано перехід Туган-Барановського від марксизму до немарксистського соціалізму, а саме «кооперативізму», а також його теорію кооперативів, натхнену Прудоном, яка є протилежною теорії Чаянова. Висновок окреслює два напрями досліджень. Один може розглядати відповідність теорії витрат на робочу силу і теорії корисності в мікроекономіці Туган-Барановського, а також її узгодженість із психофізичною теорією (закон Вебера — Фехнера). Інший може пов'язувати теорію ринків Туган-Барановського, його теорію виробництва і розбудову комплексної моделі, що включає мікроекономічні обґрунтування, з його макроекономічною теорією економічних циклів.