СТРАТЕГІЯ РОЗВИТКУ СІЛЬСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА ТА СІЛЬСЬКИХ ТЕРИТОРІЙ В УКРАЇНІ ДО 2030 року (перший публічний варіант проєкту): ВІДПОВІДНІСТЬ ВИМОГАМ САП ЄС - ПОПОВА, Ольга (Економіка України, 2024)
Надання країнам – членам ЄС більшої свободи в розробці й реалізації національних стратегічних планів Спільної агарної політики (САП) не варто сприймати як її «ренаціоналізацію». Євросоюз визначає основні параметри аграрного і сільського розвитку (цілі, типи втручання, вимоги), а держави-члени в рамках заданої структури розробляють свої Національні стратегічні плани (НСП) САП. Ретельне наслідування в НСП заданої архітектури САП контролюється Єврокомісією. Україні варто врахувати це при розробленні стратегії аграрного розвитку і реалізовувати виправданий контекст «націоналізації», без просування її надмірності. Виявлені розбіжності між ключовими цілями та індикаторами САП ЄС і передбаченими в проєкті Стратегії розвитку сільського господарства та сільських територій в Україні на період до 2030 року (станом на 15 березня 2024 р.) актуалізують належну імплементацію засад САП ЄС у національну аграрну політику. Цілі в проєкті Стратегії України більш-менш відповідають САП, однак очевидним є обмеження екологічних цілей – передбачено одну ціль порівняно з трьома в САП. Це говорить про низький рівень сприйняття в Україні екологічних проблем розвитку агропродовольчого комплексу і декларує, що під час війни і в ранній повоєнний період (до 2030 р.) ці цілі вважатимуться такими, які поки що «не на часі», з чим важко погодитись. У проєкті Стратегії України індикатори відображають переважно економічні досягнення сільгоспвиробників (частка виробництва і експорту у світовому обсязі, продуктивність праці, частка прибуткових підприємств); соціальні подеколи не залежать від сільського господарства; найменшою мірою представлено екологічні індикатори (лише два). Має місце обмеженість оцінок результатів упровадження Стратегії. Запропоноване доповнення проєкту Стратегії розвитку сільського господарства та сільських територій 19 індикаторами, що використовуються в САП і НСП країн – членів ЄС, стане для України кроком уперед у контексті узгодження інституційних рамок аграрного і сільського розвитку на шляху євроінтеграції.