ПРИРОДНО-РЕСУРСНІ АКТИВИ ЯК ФАКТОР ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ЯКОСТІ ЖИТТЯ НАСЕЛЕННЯ ТЕРИТОРІАЛЬНИХ УТВОРЕНЬ - БИСТРЯКОВ, Ігор; КЛИНОВИЙ, Дмитро; КОРЖУНОВА, Наталія (Економіка України, 2024)
Визначено поняття природно-ресурсного активу як інституціоналізовану в господарський процес і уречевлену в матеріальній та нематеріальній формах складову природного багатства, яка несе в собі мінову і споживну вартість і в результаті залучення якої суб’єктами господарювання в економічну діяльність створюється додана вартість і одержуються потоки вигод від використання природних ресурсів як товарів, засобів і факторів виробництва. Встановлено, що будь-якому природно-ресурсному активу одночасно притаманні дві групи ознак, з яких перша є характерною для нього як для капіталу природного походження, а друга – як для активу. На цій основі запропоновано узагальнену класифікацію природно-ресурсних активів. Їх ідентифіковано як капітал, що проявляє дуалістичну вартість використання / невикористання, бере учать у реконструктивному розвитку, з одного боку, як компонент довкілля і фактор формування середовища життєдіяльності людини, а з іншого – як ресурс і фактор резильєнтного розвитку територіальних утворень. Розкрито сутнісні ознаки резильєнтності господарських систем, за якими передбачено досягнення гомеостатичної рівноваги після порушення їх нормального функціонування і вихід на траєкторію зростання, що супроводжуватиметься розширенням і підвищенням якості компетенцій, результативності територіальної економіки за участі природно-ресурсних активів. Охарактеризовано природно-ресурсні активи як інструменти просторового розвитку, які відграють у системі суспільного виробництва одночасно три ролі – сировинно-енергетичних ресурсів, засобів і факторів розвитку виробництва і товарно-ринкових відносин, а також чинників якості життя. Ідентифіковано потенційні позитивні ефекти впливу інтеграції природно-ресурсних активів у господарський обіг на якість життя населення, у тому числі на посилення екологічної безпеки господарювання, формування привабливих умов для економічної діяльності й проживання населення, що сприятиме нормалізації демографічної ситуації в країні.