ФОРСАЙТНО-АНАЛІТИЧНА СИСТЕМА ФОРМУВАННЯ В УКРАЇНІ ДЕРЖАВНОЇ ПОЛІТИКИ У СФЕРІ НАУКИ, ТЕХНОЛОГІЙ ТА ІННОВАЦІЙ - ЗГУРОВСЬКИЙ, Михайло (Економіка України, 2026)
Досліджено проблему формування державної політики у сфері науки, технологій та інновацій (НТІ) в умовах високої геополітичної та економічної невизначеності, що посилюється структурною фрагментацією науково-технологічних пріоритетів в Україні. Розроблено інтегровану форсайтно-аналітичну систему як замкнений аналітичний контур підтримки стратегічних рішень, обґрунтовано середньо- і довгострокові пріоритети розвитку НТІ. Запропонована методологія поєднує сценарне форсайт-моделювання, структурний аналіз драйверів (PESTLE–AHP–FCM), OSINT-моніторинг технологічних трендів, експертні процедури Delphi–AHP і макроекономічну валідацію з використанням моделей системної динаміки і міжгалузевого балансу Леонтьєва. У результаті редукції початкового сценарного простору (2³ = 8 конфігурацій) сформовано три базові сценарії розвитку НТІ – «Технологічна конвергенція», «Селективна адаптація» та «Інерційна стагнація», – які демонструють істотну диференціацію ключових параметрів розвитку. Порівняльний аналіз показує таку чітку залежність: із зростанням фінансування НДДКР покращуються основні економічні показники країни. Зокрема, збільшення витрат на НДДКР з менш як 1 до 2,5–3 % ВВП супроводжується зростанням темпів економічного розвитку з 1–2 до 5–7 % і підвищенням частки високотехнологічного експорту з 4–6 до 15–20 %. Інтегральний індекс ефективності сценаріїв відрізняється в 7–8 разів між базовими сценаріями і до 80–90 разів між крайніми, що підтверджує визначальну роль інвестицій у науку і технології як драйвера економічного зростання. Практичним результатом є інтеграція форсайтно-аналітичної системи в механізми стратегічного управління НТІ через використання матриці виграшів, інтегрального показника ефективності політики (PolicyS ≈ 457; 76; 8,4), системи індикаторів раннього попередження (EWI) і матриці політичних дій (PRM). Сформовано дворівневу систему державних науково-технологічних пріоритетів: середньострокових (до 2030 р.), орієнтованих на технологічну мобілізацію, і довгострокових (до 2035 р.), спрямованих на реіндустріалізацію, технологічний суверенітет і перехід до економіки знань. Запропонований підхід створює аналітичну основу для формування адаптивної, доказової державної політики у сфері НТІ.