ЦИРКУЛЯРНИЙ ПІДХІД У ЗАБЕЗПЕЧЕННІ ПРИРОДОРЕСУРСНОЇ СТІЙКОСТІ АГРОВИРОБНИЦТВА - ШУБРАВСЬКА, Олена; ПРОКОПЕНКО, Катерина (Економіка України, 2025)
В Україні розвиток тваринництва і рослинництва відбувається нерівномірно, із значним переважанням частки рослинництва в структурі галузі. Така деформація супроводжується недотриманням екологічних вимог сільгоспвиробництва. На тлі наростання негативного впливу кліматичних змін наслідком цього стало зниження природоресурсного потенціалу галузі. Суттєво погіршує ситуацію значне забруднення ґрунту і води через триваючі повномасштабні військові дії. З огляду на це, доцільним є впровадження в умовах України принципів циркулярного сільського господарства, що сприятиме зменшенню негативного впливу виробництва на довкілля, ефективному використанню ресурсів, підвищенню стійкості господарювання. Обґрунтовано доцільність упровадження в Україні замкненого циклу сільськогосподарського виробництва шляхом інтеграції рослинництва і тваринництва на принципах циркулярності, а також оцінювання імовірних наслідків такого процесу для внутрішнього ринку й експорту. Підтверджено наявність у аграрному секторі України стійкої тенденції до скорочення поголів’я і звуження його кормової бази, зменшення виробництва продукції. Водночас наявний потенціал тваринництва свідчить про можливість його відновлення, зокрема на принципах циркулярності. Здійснені оцінки дозволили встановити ймовірні масштаби виробництва, споживання й експорту основних видів сільськогосподарської продукції в Україні за умови розвитку національного тваринництва на засадах екологічності (відповідної трансформації структури посівів) і циркулярності (раціоналізації управління кормами). Отже, можна передбачити, що перехід тваринництва України на циркулярні принципи дозволить утримувати значно більше поголів’я, зосередившись на годівлі його грубими і зеленими кормами, і тим самим суттєво зменшити обсяги використовуваного для цього зерна. Мають також розширитися можливості аграріїв щодо внесення органічних добрив.